Порівняльна оцінка магнітних властивостей та протипухлинного впливу суперпарамагнітних і феромагнітних наночастинок оксиду заліза в складі нанокомплексу з доксорубіцином - Орел, В.Е.; Шевченко, А.Д.; Рихальський, О.Ю.; Романов, А.В.; Орел, І.В.; Лукін, С.М.; Бурлака, А.П.; Венгер, Є.Ф. (Доповіді НАН України, 2015)
Механомагнетохiмiчно синтезований магнiтний нанокомплекс (МНК) iз суперпарамагнiтних наночастинок (НЧ) оксиду залiза Fe₃O₄ та протипухлинного препарату доксорубiцину (ДР) має значно меншi магнiтний момент насичення та площу петлi магнiтного гiстерезису, нiж аналогiчний МНК з феромагнiтними НЧ. Однак для останнього притаманна менша коерцитивна сила. Для МНК, до складу якого входять суперпарамагнiтнi НЧ та ДР, величини g-фактора становлять 2,00; 2,30 i 4,00. Для МНК з феромагнiтними НЧ та ДР величина g-фактора дорiвнює 2,50, а iнтегральна iнтенсивнiсть сигналу електронного парамагнiтного резонансу на 61% бiльша. Суперпарамагнiтнi НЧ оксиду залiза Fe₃O₄ у складi МНК з ДР при магнiтнiй нанотерапiї тварин з карциносаркомою Уокер-256 iнiцiюють бiльш виражений протипухлинний вплив, нiж МНК, до складу якого входять феромагнiтнi НЧ з ДР. В перспективi суперпарамагнiтнi НЧ оксиду залiза Fe₃O₄ у складi нанокомплексу з ДР можуть бути використанi в тераностицi — методологiї, яка поєднує магнiтно-резонансну дiагностику та магнiтну нанотерапiю з використанням МНК одночасно як терапевтичний i дiагностичний агенти.