Мікрохвильові магнон–плазмон–поляритони в структурі феромагнітний метал–екранований діелектрик - Malyshev, V. Yu.; Zavislyak, I. V.; Melkov, G. A.; Popov, M. O.; Prokopenko, O. V. (Publishing house "Academperiodika", 2020)
Теоретично проаналiзовано можливiсть iснування поверхневих магнон–плазмон–поляритонiв (ПМПП) – зв’язаних мiкрохвильових коливань намагнiченостi, електронної густини та електромагнiтного поля – в структурi реальний феромагнiтний метал–дiелектрик–iдеальний немагнiтний метал. Розроблена теорiя передбачає, що ефективне утворення ПМПП можливе лише за певних значень зовнiшнього сталого магнiтного поля i має супроводжуватися зсувом власної частоти резонансних плазмон–поляритонних систем. Теоретична оцiнка величини цього зсуву для ПМПП в структурi резонатор поверхневої електромагнiтної хвилi, виготовлений з пермалою,–вакуум–iдеальний метал сягає приблизно ±45 МГц для резонатора з власною частотою 10 ГГц, чого має бути достатньо для експериментального спостереження вказаного ефекту.